Mr Frohm, jag heter Chris.
-Hej Chris, hur står det till? -Bara bra. Och själv?
-Alldeles utmärkt tack. -Det är första dagen idag. Jättespännande.
Du skall väl inte sluta redan?
Vi har bara en kort paus, så jag tänkte ta något snabbt att äta.
Jag minns själv hur det var.
Programmet var inte alls lika omfattande då, vi behövde inte läsa skatterätt-
-och sådant, men det var väldigt jobbigt.
Jag minns en vacker flicka i klassen. Jag minns inte vad hon hette...
Jag såg en gammal kompis därborta. Går det bra om jag...
Det var trevligt att pratas vid.
Gick det bra, din idiot?
Vad sjutton tänkte du på? Jag kunde ha dödat dig.
-Jag gick bara över gatan. -Är du okej?
Var är min sko?
-Körde du över min sko? -Jag vet inte var din sko är.
-Var är min sko? -Jag vet inte.
-Har någon sett min sko? -Tyvärr.
Vart skall du? Vi måste vänta på polisen.
-Jag måste till jobbet. -Du måste till sjukhuset.
Jag går på ett viktigt traineeprogram.
-Du har tappat en sko. -Oj då. Tack.
Pappa, du har bara en sko.
-Jag vet. Vill du veta vad som hände? -Ja.
-Jag blev påkörd av en bil. -Påkörd av en bil?
-Var? -Precis utanför kontoret.
-Skadade du dig? -Jag fick lite ont i benet bara.
Sprang du över gatan? Du får inte göra det. Du kan skada dig.
Tack för tipset. Jag skall tänka på det nästa gång.
Och här var jag nu igen. Jag var tidigt på jobbet.
Kvalificerade personer vill investera sina pengar och har pengar att investera.
Chris, kan du hämta lite kaffe till mig?
Jag fick utföra små tjänster åt avdelningschefen... hela tiden.
Jag heter Chris Gardner, och ringer på uppdrag av Michael Anderson.
Nästa gång då. Jag kommer ihåg dig.
-Okej. Tack så mycket. -Kan du hämta en donut, Chris?
Det skall bli.
Jag känner mig nedvärderad och ouppskattad.
Mr Robert? Godmorgon. Jag heter Chris Gardner. Jag ringer från Dean Witter´s.
Jag har lite värdefull information...
Sedan tar jag bussen klockan fyra till stället där de inte kan stava till "lycka".
Sedan tvärs över hela stan, ... linje 22 hem.
-Hallå där Chris. -Hej Roy.
-Jag väntar. -Jag lovar att ordna det Roy.
Den som dragit in mest pengar efter sex månader fick vanligtvis jobbet.
Vi jobbade oss igenom listorna för att skaffa nya kunder.
Från botten till toppen. Från vaktmästaren till VD´n.
De andra slutade klockan 7, så jag var tvungen att göra 9 timmars arbete på 6.
Goddag, jag heter Chris Gardner.
För att inte förspilla någon tid, la jag aldrig på luren mellan samtalen.
Genom att inte lägga på luren sparade jag 8 minuter per dag.
Godmorgon, jag heter Chris Gardner.
Jag drack inte något vatten, så jag behövde inte gå på toaletten hela tiden.
Okej. Inga problem alls. Tack och hej.
Men trots detta, hade jag efter två månader inte lyckats arbeta mig igenom listan.
Walter Ribbon´s kontor.
Goddag, jag heter Chris Gardner. Jag ringer på uppdrag av Walter Ribbon.
-Vad gäller saken? -Jag ringer från Dean Witter´s.
Mr Ribbon. Jag heter Chris Gardner. Jag ringer från Dean Witter´s.
Jag skulle gärna vilja träffa dig och berätta lite om våra produkter.
Kan du komma om 20 minuter?
-20 minuter? Inga problem. -Jag fick precis en lucka i schemat.
-Vi hinner precis innan fotbollen. -Okej. Tack så mycket.
Hej då.
Hej Chris. Läget? Har du 5 minuter?
Tyvärr. Jag har ett möte med Mr. Ribbons.
Jag har bråttom till en presentation. Kan inte du hjälpa mig att flytta bilen?
Den står bara ett kvarter bort. Ställ den bara på andra sidan gatan.
Behåll de här så länge. Jag har ett par till på kontoret.
Du måste lirka med den. Du måste lirka med nyckeln.
Den andra dörren är fortfarande olåst. Du måste lirka.
Kom igen nu. Öppna dig.
Nej!
Kom igen nu!
-Här är dina papper mr Ribbons. -Tack.
Tack så mycket.
Kan du stänga av min telefon?
Jag heter Chris Gardner. Jag är här för att träffa Walter Ribbon.
Du missade honom precis.
Tack ändå.
-Vad är det där? -Det är en check. Jag fick en p-bot.
-Du har ju ingen bil längre. -Jag vet.
Du måste följa med mig till några läkare den här helgen.
-Jag har bokat några säljmöten. -Okej.
Och kanske kan vi gå på en fotbollsmatch.
-Verkligen? -Kanske.
Ät upp nu.
-Är du säker? -Kanske.
Verkligen?
-Skall du ta med den till matchen? -Ja. Jag vill inte lämna den.
Och vi skall kanske gå på matchen.
-Vart skall vi gå nu? -Vi skall träffa någon från mitt jobb.
Jag förstår inte.
-Vad förstår du inte? -Skall vi gå på matchen, eller?
-Vet du vad kanske betyder? -Som troligtvis?
Nej. Det betyder att det är stor chans. Kanske betyder att det finns en möjlighet
-Vad betyder troligtvis? -Att det finns en god chans.
-Vad betyder kanske? -Jag vet vad det betyder.
Det betyder att vi inte skall gå på matchen.
-När blev du så smart? -Jag brås på dig.
-Är vi framme? -Ja.
-Mr. Ribbon? -Det är jag som är Chris Gardner.
-Från Dean Witter´s. - Jaha. Hej.
-Det här är min son Christopher. -Hej.
-Vad gör ni här? -Jag är här för att be om ursäkt för mötet.
Du hade inte behövt komma.
Vi var ändå i området och besökte några vänner, så jag ville gärna passa på att-
-komma förbi och säga tack för att du tog dig tid. Du fick säkert vänta ett tag.
Jag vill att du skall veta att jag verkligen uppskattade att du tog dig tid.
-Vad är det där? -Det är en slags röntgenmaskin.
Jag sålde sådana för ett företag jag jobbade på tidigare.
-Vi har ett möte efter matchen -Skall ni gå på matchen?
Kanske.
Vi skall också gå. Jag skall ta med min tolvårige son.
Vi skall lämna er ifred nu. Jag hoppas att vi kan ha ett möte senare i veckan.
Tack så mycket. Ha det så bra.
-Säg hej då, Chris. - Hej då Christopher.
Har ni lust att gå med oss?
-På matchen? -Vi skall gå nu. Var har ni era platser?
De är... högt uppe på de övre läktarna.
Vi har platser i lådan. Vill du sitta i lådan?
Det är ingen riktig låda. Det är mer som en loge. Jättebekvämt.
-Vill du gå. -Okej.
Okej, barnen i baksätet.
Sätt den där i din bil.
-Visst. - Vi har ingen bil.
-Vad hände? -Jag tror jag fick ett getingstick.
-Jag är okej. -Är du allergisk?
Den stack mig i bakhuvudet.
-Mår du bra? -Ja, jag mår bra Christopher.
-Gör det ont? -Nej det är okej, Christopher.
-Låt mig titta. -Sätt dig ordentligt nu, Christopher.
Thomas Jefferson nämnde lycka ett par gånger i självständighetsförklaringen.
Det kan tyckas vara ett konstigt ord att använda i den typen av skrivelse, men...
...han var en slags konstnär.
Han kallade engelsmännen för de som störde vår harmoni.
Och den dagen funderade jag på vilka det var som störde min harmoni.
Jag ställde mig frågan huruvida allt som hände var bra?
Och om jag skulle klara det.
Walter Ribbon, mannen som kontrollerade pensionsfonder för flera miljoner.
Han var någon helt annanstans nu.
Det är så här man skall se en match. Tack så väldigt mycket.
Det var bara trevligt, Chris.
Jag vill också tacka för att du ger mig tid att berätta om de förvaltningstjänster-
-vi har att erbjuda på Dean Witter´s.
Som vi dessutom tror är överlägset mer förmånliga än de villkor ni har i nuläget.
Jag tror ni kommer bli överväldigad. Dean Witter´s vill helt enkelt ta över-
-förvaltningen av era pensionsfonder.
Chris, jag visste inte att du var ny på den byrån, men jag kan lova att vi i-
-nuläget inte har några planer på att byta förvaltare.
Så slappna av och njut av matchen.
-Ha det så bra. -Det var trevligt att träffas.
Hej då.
4 månader senare hade jag sålt alla maskinerna.
Det såg ut som om vi skulle klara det.
Vilket är världens snabbaste djur?
Snurre Sprätt.
Vi hade det riktigt bra.
Tills en dag... Den dagen...
Det brevet tog ner mig på jorden igen.
Den här delen av mitt liv kallas: "Att betala skatt".
Om du inte betalade, kunde skatteverket gå in på ditt konto och ta dina pengar.
Helt utan förvarning.
Det kan inte vara för sent.
Det där är mina pengar. Ni kan inte bara gå in och ta mina pengar.
Lyssa nu. Det är allt jag har har. Ni kan inte bara gå in på mitt konto...
Det var den 25:e september.
Jag minns den dagen-
-för det var dagen som jag upptäckte att jag bara hade 21 dollar på mitt konto.
Jag var pank.
-Är du påklädd? - Nej.
-Försöker du blåsa mig Chris? -Nej. Jag försöker inte blåsa dig.
-Jag behöver pengarna nu. Inte senare. -Du får dem så fort jag har dem.
Jag behöver mina 14 dollar nu.
-Jag är inte skyldig dig det längre. -Va? Varför då?
-Vad får dig att tro det? -Jag hjälpte ju dig att flytta.
Du körde mig två kvarter. Det var 200 meter.
Det har gått fyra månader nu. Jag behöver mina pengar. Jag behöver dem nu!
Wayne, gå och hämta mina pengar. Gå nu.
-Det är bara 14 dollar. -Men det är mina 14 dollar!
Hämta mina pengar.
Titta på mig pappa.
-Skall jag åka? -Visst. Varför inte?
Stanna där Christopher.
Stanna där. Hör du vad jag säger?
-Vart skall du? -Kom ihåg vad jag sa.
Pappa! Vänta!
Jag måste åka tillbaka till 60-talet.
Jag vill se Jimi Hendrix spela gitarr.
Ge mig min tidsmaskin tillbaka!
-Vart skall vi gå? -Var tyst.
Gå och hämta dina saker.
Läkaren kan tyvärr inte träffa dig nu.
Vart skall vi åka nu?
Vi skall träffa någon annan.
-Jag är trött. -Jag vet.
Den verkar inte riktigt fungera just nu.
-Jag måste gå nu. -Ge mig några sekunder bara.
-Chris, lugna dig nu. -Jag måste bara laga den.
Jag har ändå inga pengar på kontoret.
Jag måste gå nu, Chris.
-Tack för att du tog dig tid. -Vi får ses snart igen.
Varför ligger våra saker här?
Pappa?
-Nu går vi. -Vart?
-Iväg härifrån. -Varför?
-Vi kan inte bo här inatt. -Det kan vi visst. Öppna dörren!
-Hörde du vad jag sa? -Öppna dörren!
Sluta nu!
Sluta!
Kom nu.
Wayne!
Res dig upp. Kom nu.
Vart skall vi?
-Pappa. Vart skall vi? -Jag vet inte.
Det är ingen tidsmaskin. Det där är ingen tidsmaskin.
Killen sa att det var en tidsmaskin, men det är det inte.
-Vilken kille? -Killen i parken. Han sa det.
Det är det visst.
Det är det inte alls.
-Det är det. -Det är det inte alls.
Det enda man behöver göra är att trycka på den här svarta knappen.
Vill du trycka på den?
Okej.
Kom hit.
Kom hit, grabben.
Precis här. Vänta... vart vill du åka?
-Till någonstans från förr. -Okej. Slut nu dina ögon.
Du får blunda. Jag vill se.
Tryck nu på den igen.
Du måste blunda. Det tar några sekunder.
Åh herregud... Öppna dem. Öppna dem.
-Wow...Vad är det? -Dinosaurier.
Ser du dem inte? Se dig omkring.
Alla dessa dinosaurier.
-Ser du dem? -Ja.
-Kom nu. Se upp! -Vad är det?
Trampa inte i elden. Vi är grottmän och behöver elden för att hålla värmen.
-Se upp! -En T-Rex. Ta med dig dina saker.
-Vi måste hitta ett säkert ställe. -Var?
-Som en grotta. -En grotta?
Vi måste hitta en grotta. Kom nu.
Se upp där bak. Här är en grotta.
Snabba dig.
Gå in. Skynda dig.
-Är vi säkra? -Jag tror det.
Hej.
-Hur är det? -Bara bra. Hur är det själv?
Det är bara bra.
Jag mår jättebra.
Vart skall du?
Jag skall iväg till Sacramento och träffa några killar från Pacific Bell.
Jag skall försöka få dem att låta oss förvalta deras pensionsfonder.
-Vi skall spela golf. -Fantastiskt. Vi hörs senare.
Det är någon som vill prata med dig. Han står utanför.
Hej.
Får jag fråga en sak?
Vi behöver ett rum. Bara tills jag reparerat den här så jag kan sälja den.
-Jag önskar att jag kunde hjälpa dig. -Det här är min son Christopher.
Han är 5 år gammal och behöver någonstans att bo.
Jag skulle gärna hjälpa er, men vi tar inte emot män här, bara kvinnor och barn.
Han får gärna stanna här, men du måste hitta något eget ställe.
Vi måste vara tillsammans.
Försök vid Glibe Memorial. De öppnar klockan 5. De har en kö, så skynda er.
-Var ligger det? -Vid Elison Jones.
Hallå allihopa. Vi har bara 4 platser kvar.
Vad gör du? Det där var min plats.
Gör inte så här emot mig.
Lägg av nu! Båda två!
Gå ur kön! Båda två!
Jag var här först. De sa till oss att vi var tvungna att vara här i tid.
Jag var här i tid! Jag stod i kön! Vi har stått här hela tiden!
-Killen framför ljuger. -Vem?
Lägg av nu. Gå härifrån.
-Vilken är din favoritfärg? -Grön.
-Grönt... vad gillar du som är grönt? -Träd.
-Och mer? -För granarna.
-Granarna? -Sådana man har på julen.
Julgranar ja.
Vad hände?
De vill nog att vi skall gå och lägga oss.
Nu skall vi se till att den här lille tuffingen håller sig varm.
Kan du andas? Känns det bra?
Jag måste reparera maskinen nu. Jag är precis utanför dörren.
Jag lämnar dörren på glänt.
-Jag hör om du ropar på mig. -Jag vill åka hem.
Det är därför jag måste reparera maskinen.
Jag går nu. Jag lämnar dörren på glänt. Jag går bara upp för trappan.
Jag hör om du ropar. Är det okej? Du måste lita på mig.
-Du måste lita på mig. -Jag litar på dig.
-Jag hör inte. -Jag litar på dig.
Ge mig en puss.
-Jag kommer om en liten stund. -Okej.
Jag är här. Hör du mig fortfarande?
Hör du mig? Litar du på mig?
-Blev det bra? -Vad tycker du?
Nu går vi. Ta dina grejer.
-Varför lämnar vi det inte? -Det går inte. Vi skall få ett annat rum.
-God morgon, mr Frakesh. -Vad händer?
Tjänsteresa.
Din fru jobbar väl här också? Har ni tänkt pensionera er samtidigt?
Vi har tänkt pensionera oss och leva ett gott liv utan att betala en massa skatt.
Du vill med andra ord inte att någon annan rotar i din plånbok.
Känner du till skattefri...
Jag lärde mig att få jobbet gjort fort. Jag var tvungen till det.
För att hinna till kön klockan fem.
Kom nu. Kom nu.
Stoppa bussen!
Jag tappade min leksak!
Tyst nu!
Akta dig!
Min leksak!
Vi måste klara bergen.
Bergen som reser sig högt framför oss. Bergen som sänker sig ned.
Vi vet vilka berg dessa är! Vi sjunger om dem.
-När är din examen? -Imorgon.
Är du redo?
Självklart.
Hann du skriva klart, eller var du tvungen att sticka iväg någonstans?
Jag var tvungen att gå.
Men jag hann skriva klart.
-Du också? -Ja.
-Hur tyckte du graferna var? -Enkla.
Jag höll på länge med essäfrågan? Vad skrev du?
-Essäfrågan? -Den på baksidan.
Chris!
-Jeff heter du va? Vi sågs på matchen. -Du skulle ju slå mig en signal.
Jag fick aldrig ditt nummer.
-Här är mitt nummer. Du ringer väl? -Självklart. Tack så mycket.
Chris, har du 5 dollar? Jag glömde min plånbok däruppe.
Jag kan kila upp och hämta den.
Det hinner jag inte. Jag är redan sen till ett möte.
-Räcker det med 5 dollar? -Det räcker bra. Tack så mycket.
Det var dagens kvot. Nu finns det inga fler platser.
Kom tillbaka imorgon. Alla rum är fulla.
Var det gott?
Här är lampan och här är reservdelen.
-Vad kostar det? -8 dollar.
Vad är det?
-Den är till reparationen. -Får jag titta?
Visst. Gör inte sönder den bara.
Såvida du inte vill sova i ett rum tillsammans med mig resten av ditt liv.
-Det går bra för min del. -Det kommer du inte tycka om några år.
-Försök sova nu. -Okej.
-Är du tillräckligt varm? -Ja.
Var det mitt fel att mamma åkte?
Tänk inte ens den tanken.
Mamma åkte för att hon ville åka, och det har inget med dig att göra.
Okej.
Du är en bra pappa.
-Sov nu. Jag älskar dig. -Jag älskar dig med.
Det verkar lovande Chris.
-Den fungerar. -Tack så mycket.
250 dollar. Fyra veckors uppehälle.
Hundra. 20-40-60-80... Tvåhundra, 20-40-50.
-Inget annat? -Det är bra tack.
Skall vi till kyrkstället?
-Nej. -Vart skall vi då?
Vi skall bo på ett hotell. Bara en natt.
Vi kan flytta tillbaka till grottan om du vill.
-Nej tack. -Aldrig någonsin?
-Jag hoppas inte det. -Varför inte?
Därför att vissa saker är bara roliga första gången man gör det.
-Som att åka buss? -Precis.
Dagen därpå, åkte vi till stranden efter jobbet.
Långt bort från allting.
Bort från allt. Bara Christopher och jag.
Bort från bussar och ljud.
Bort från ständiga besvikelser över mitt "10 liters huvud".
Och bort från mig själv.
-Tack så mycket Chris. -Du gjorde helt rätt.
Tack Chris.
När jag var ung och hade MVG på ett historiaprov, fick jag alltid den där-
-känslan av att jag kunde bli vad som helst när jag blev stor.
Men sedan blev jag inget av det.
Hej, Jay. Hur är läget?
Jag hörde att du ordnat 31 konton till oss från Pacific Bell.
Jag träffade några killar på en match, fick lite visitkort och så rullade det på.
Bara en dag kvar. Är du nervös?
Det är okej.
Vad som än händer, så vill jag bara säga att du gjort ett fantastiskt jobb här.
Jag menar det verkligen. Sköt om dig.
Chris Gardner här. Jag ringer bara för att tacka för ditt stöd senast.
Javisst. Absolut.
Det var allt. Tack så mycket.
Chris...Följ med.
-Hej, Chris. -Hej, mr Frohm. Kul att se dig.
Snygg skjorta.
-Chris. -Hej Jay.
Chris, slå dig ner.
Jag tog på mig skjortan idag eftersom det är sista dagen.
Tack. Det uppskattar vi.
Men ta på dig en imorgon också, för imorgon är det din första dag-
-om du nu vill jobba kvar här som mäklare?
Vill du det, Chris?
Ja tack.
Det är vi mycket glada för.
Så... välkommen hit.
-Var det så enkelt som det verkade? -Nej. Det var det inte.
-Lycka till Chris. -Tack.
Chris.
Jag hade nästan glömt av det.
Tack.
Den här delen av mitt liv...
...den här lilla delen...
...kallas: "Lycka".
Efter att ha startat sin karriär på Dean Witter-
- grundade Chris Gardner mäklarfirman Gardner Rich 1987.
-Hur många planeter finns det? -Eh... Sju.
Nio finns det.
Vem är jungelns konung?
-Gorillan. -Gorillan?
-Nej. Det är lejonet. -Ja just det. Lejonet.
Pappa. Lyssna på den här. Knack, knack.
Vem är det? -Shelby.
-Shelby, vem? -"Shelby coming ´round the mountains...".
-Knack, knack. -Vem är det?
Ingen.
Ingen?
Den var kul.
År 2006 sålde Chris Gardner en minoritets- andel i sin firma för ett mångmiljonbelopp.